Jeg reiste tilbake til Brideshead våren 1924.
Påsken kulminerte i en liten, men uforglemmelig smertefull episode.
-Burde du ikke gå og skifte? -Fem minutter til, Charles. "Mat"!
Sebastian hadde drukket intenst, bare jeg visste hvor intenst.
Han drakk nervøst og i smug. Det hadde han ikke gjort tidligere.
De fleste gjestene merket ikke forandringen.
Hver og en i familien var opptatt med hver sine venner.
Først da gjestene hadde dratt av gårde, menget han seg med familien.
Er det ikke noe å drikke?
Hvor har du vært?
Oppe hos Nanny.
-Du har drukket. -Jeg har lest på rommet mitt.
Forkjølelsen er mye verre i dag. Vent litt.
Sebastian!
Slipp meg inn!
Hva står på?
Sebastian er full. Han har drukket på rommet i hele ettermiddag.
Merkelig. Så kjedelig han er.
-Blir han edru til middagen? -Nei!
Du må ordne opp i det. Det angår meg ikke.
Gjør han det ofte?
Det har skjedd hyppig i det siste.
Det må være noe kjemisk hos ham.
Det er utrolig trist.
Hei sann. Går det bedre?
Charles...
Det stemmer, det du sa.
Jeg var ikke hos Nanny.
Jeg har sittet her og drukket whisky.
Jeg er veldig full.
Gå og legg deg.
Jeg sier at forkjølelsen er verre.
Ja.
Den er mye verre.
Legg deg.
Nei.
Straks.
Sett den fra deg!
Ikke vær dum. Du har drukket nok.
Det angår deg ikke!
Du er bare en gjest her! Min gjest!
Jeg drikker når jeg vil i mitt eget hus!
Ja vel.
Men prøv å være litt diskré.
Pass dine egne saker!
Du kom hit som min venn!
Og nå spionerer du på meg for mor. Jeg vet det. Du kan gå herfra.
Hils henne og si at jeg velger mine venner og hun sine spioner heretter!
-Mr Ryder? -Nei takk.
-Hvor er Sebastian? -Han gikk og la seg.
-Forkjølelsen er verre. -Håper det ikke er influensa.
-Vil han ha noe? -Nei. Han ville ikke bli forstyrret.
Han behøver nok litt varm whisky. Jeg titter inn til ham.
-Jeg kan gå. -Får jeg gå? Hvis han er syk...
Jeg var nettopp hos ham. Han er i dårlig form.
Han ville ikke ha noe. Han behøver bare å sove.
Jeg tar en titt likevel.
Jeg lover at jeg ikke skal forstyrre hvis han sover.
Han ville ikke ha noe.
-Hvordan var det med ham? -Jeg vet ikke.
-Men jeg tror han er veldig full. -Cordelia!
"Markiens sønn uvant med vin."
"Mønsterelevs fremtid i fare."
Cordelia! Charles...
-Er det sant? -Ja.
Middagen er servert.
Takk, Wilcox.
Sebastian har vært dårlig en stund.
Jeg merket det da vi kom hjem fra kurstedet.
Han virket deprimert. Ikke den effekten man forventer.
Benedictus benedicet per Jesum Christum Dominum nostrum. Amen.
Da vi satte oss til bords den kvelden, ble ikke temaet berørt.
Jeg hadde ingen appetitt og sørget i taushet over min venn ovenpå.
Mens Brideshead og jeg drakk portvin, tok han opp emnet igjen.
-Sa du at Sebastian var full? -Ja.
Merkelig valg av tidspunkt. Kunne du ikke ha hindret ham?
Nei.
Nei. Det kunne du vel ikke.
Jeg så min far full i dette rommet en gang.
Jeg kan ikke ha vært mer enn ti år.
Man kan ikke hindre folk hvis de vil bli fulle.
Min mor kunne ikke hindre min far.
Jeg vil be mor om å lese for oss i kveld.
"Pater Brown reiste seg og la hendene på ryggen."
"Merkelig, sa han, at en tyv og landstryker angrer"-
-"når så mange rike forblir tankeløse uten gagn for Gud eller mennesker."
"Der trenger man inn på mitt område."
"Det praktiske beviset på anger ser dere i deres kniver og gafler."
"Dere er De tolv sanne fiskerne. Der er deres sølvfisker,"-
-"men jeg fisker mennesker. Fanget dere ham? spurte obersten."
"Pater Brown så ham i øynene."
"Ja. Jeg fanget ham med en skjult krok og et usynlig snøre"-
-"som rekker til verdens ende."
"Jeg kunne hale ham inn med et eneste rykk."
"En lang taushet fulgte."
"Alle andre som var der..."
"Alle andre som var der, gikk av gårde for å levere tilbake sølvet"-
-"eller for å spørre eieren om den eiendommelige situasjonen."
"Men obersten satt fortsatt på disken"-
-"og svingte de lange bena og tygget på barten."
"Han sa til prestenv Han var lur, men jeg vet en som er lurere."
"Han var en luring, sa den andre, men jeg er ikke helt sikker..."
Jeg ville... Jeg ville be om unnskyldning.
-Vi snakker om det i morgen, Sebastian. -Ikke deg!
Jeg ville be Charles om unnskyldning.
Jeg var frekk mot ham.
Og han er min gjest.
Han er min gjest,-
-min eneste venn, og jeg var frekk mot ham.
Gå og legg deg, Sebastian.
Det går bra, Bridey.
"Jeg mener deg, sa obersten. Jeg vil ikke at fyren skal havne i fengsel."
"Men jeg vil gjerne vite hvordan du klarte å få vite det."
"Du er antakelig den som er best informert."
"Fater Brown likte soldatens oppriktighet."
"Jeg kan ikke avsløre mannens identitet eller bakgrunn."
"Men jeg kan fortelle om omstendighetene rundt ham."
"De tok jeg selv rede på."
Kom.
Kom og legg deg nå.
Hvorfor spionerer du på meg?
Hvorfor tar du deres parti?
Jeg visste at det ville bli slik hvis jeg lot deg treffe dem.
De bare...
Sebastian...
Det går bedre hvis du legger deg.
Jeg vil gå til kapellet nå. Bridey, Cordelia...
Blir dere med?
Ja visst, mamma.
-Hvor mye er klokken? -Sju.
Hvordan går det med deg?
Ganske merkelig.
Jeg er nok fortsatt litt full.
Jeg var ved stallene for å se om vi kunne ta en bil. Alt er låst.
-Vi drar herfra. -Hvor da?
Ikke vet jeg.
Det blir vel London.
-Kan jeg bo hos deg? -Selvfølgelig.
Kom, da. Kle på deg-
-så kan de sende bagasjen vår med toget.
-Vi kan ikke bare dra. -Vi kan ikke bli her.
Det kommer røyk ut av skorsteinene.
Stallene må være åpne nå.
Kom igjen!
Jeg må si adjø til din mor.
Spyttslikker.
Jeg liker ikke å flykte.
Det blåser jeg i.
Jeg vil fortsette å flykte så langt og så raskt jeg kan.
Du kan rotte deg sammen med mor så mye du vil. Jeg kommer ikke tilbake.
Det var slik du snakket i går.
Jeg vet det, Charles. Beklager.
Jeg sa jo at jeg er full fremdeles.
Hvis det er til noen trøst, så hater jeg meg selv.
En liten trøst burde det vel være?
-Kommer du ikke? Jeg besøker Nanny. -Skal du virkelig dra?
-Sees vi i London? -Ja.
Jeg skal jo bo hos deg.
Skulle ønske jeg ikke hadde sett ham.
Det gjorde vondt.
Alle unge menn drikker. Det bekymrer meg ikke.
Mine brødre var ville på hans alder.
Det som gjorde vondt i går, var at han virket så ulykkelig.
-Jeg har aldri sett ham slik. -Og så akkurat i går...
Da det var bare oss her.
Du forstår, Charles, jeg betrakter deg som en av oss.
Sebastian er glad i deg.
Han hadde ikke trengt å anstrenge seg for å være lykkelig.
Men han var ikke lykkelig.
Jeg lå og tenkte på det i natt.
Hvor ulykkelig han var.
Det var grusomt. Du må ikke tro at han alltid er slik.
-Han drakk mye i hele forrige termin. -Men aldri slik. Det har ikke skjedd.
Så hvorfor nå? Her. Med oss.
Jeg bad i hele natt og lurte på hva jeg skulle si til ham.
Og nå er han ikke her. Det var slemt av ham å bare dra.
Jeg vil ikke at han skal skamme seg.
Han skammer seg fordi han er ulykkelig.
Mr Samgrass sier at han er støyende og livlig.
Dere to erter mr Samgrass, og det er slemt. Jeg liker ham.
Det burde dere også etter alt han har gjort for dere.
Men hvis jeg hadde vært en mann på deres alder,-
-ville jeg nok også hatt lyst til å erte mr Samgrass.
Det gjør meg ingenting.
Men det som hendte i går og i dag, er noe helt annet.
Det har nemlig skjedd tidligere.
Jeg har ofte sett ham full. Og vi har ofte vært fulle sammen.
-Men det som skjedde i går, var nytt. -Jeg mener ikke Sebastian.
Jeg har opplevd det tidligere med en annen jeg elsket. Med hans far.
Han pleide å bli full på samme måte.
Noen sa at han har forandret seg.
Jeg håper at det er sant og takker Gud hvis det er slik.
Men det å flykte...
Han flyktet også.
Det var nøyaktig slik du sa. Han skammet seg over å være ulykkelig.
Begge er ulykkelige, skammer seg og flykter.
Det er ynkelig.
Mennene jeg vokste opp med, var ikke slik. Jeg forstår det bare ikke.
-Gjør du det, Charles? -Bare litt.
Du betyr mer for Sebastian enn vi gjør.
Du må hjelpe ham, for jeg kan det ikke.
-Jeg må rekke toget. -Har du lest min brors bok?
-Jeg bladde i den på Sebastians rom. -Du skal få et eksemplar.
Vil du ha den?
De var tre enestående menn. Ned var den aller beste.
Han var den siste som ble drept. Da telegrammet kom,-
-tenkte jeg at det var min sønns tur å gjøre det Ned ikke lenger kunne.
Jeg var alene da. Han skulle begynne på Eton.
Hvis du leser Neds bok, vil du forstå.
Hun hadde et eksemplar i beredskap.
Jeg tenkte at hun hadde planlagt avskjeden før jeg kom inn i rommet.
Hadde hun øvd inn sine replikker?
Ville hun lagt tilbake boken i skuffen hvis det hadde gått annerledes?
Takk.
Jeg bad for deg også i natt.
Gå nå, ellers kommer du for sent til toget.
Jeg var gammel nok til å vite at hun hadde prøvd å bestikke meg.
Men ung nok til å like situasjonen.
Kommer du til å treffe Sebastian?
Hils ham spesielt fra meg. Husker du det?
-Jeg skal ikke glemme det. -Adjø, Charles.
-Er min far hjemme? -Nei, men lord Sebastian er her.
Bra. Hvor er han?
Charles! Jeg har ventet på deg i flere timer!
-Hvorfor tok det så lang tid? -Jeg er glad for at du er her!
-Har du det bra? -Jeg er lykksalig.
Forresten... Jeg skulle hilse spesielt fra Cordelia.
-Snakket du med mamma? -Ja.
Har du gått over til hennes side?
Nei.
Jeg støtter deg.
Sebastian contra mundum.
Bra. Sørg for at jeg får en drink, da.
Jeg vet ikke om jeg kan...
Men skyggene lukket seg rundt Sebastian.
Vi dro tilbake til Oxford. Hage- nellikene blomstret under mine vinduer.
Kastanjene lyste opp gatene. Murpussen skallet av fra solvarme vegger.
Men det var ikke som før.
I Sebastians hjerte var det midtvinter.
Vi lette etter en bolig for neste termin og fant en i Merton Street.
Et tilbaketrukket, dyrt lite hus ved tennisbanen.
-Charles! Hvordan står det til? -God dag, mr Samgrass.
-Lenge siden sist. -Går det bra med Sebastian?
Ja. Vi har nettopp funnet et hus i Merton Street.
Skal dere bo sammen? Kommer han opp neste termin?
Hvorfor skulle han ikke gjøre det?
Jeg fikk det for meg at han kanskje ikke ville det.
Merton Street er hyggelig. Schlegel!
Kjenner du til de fascinerende essayene?
Ikke bind deg til Merton Street før du er helt sikker.
Hans mor har kanskje andre planer.
Ja.
Det er en sammensvergelse.
Mamma vil at jeg skal bo hos monsignor Bell.
-Hvorfor har du ikke sagt noe? -Jeg vil ikke bo hos ham.
Du kunne sagt det uansett.
Når ble det brakt på bane?
Det har pågått en stund.
Mamma er svært dreven.
Hun forstod at hun ikke ville mislykkes med deg.
Du skrev et brev etter at du hadde lest onkel Neds bok.
Jeg kommenterte den knapt.
Ja, nettopp. For å kunne være til hjelp, burde du ha sagt masse.
Onkel Ned er den store testen.
-Mr Ryder! -Ha det, Charles.
Dette kom til deg.
Jeg kommer til Oxford på tirsdag og håper å få treffe deg og Sebastian.
Jeg vil gjerne treffe deg alene en liten stund først.
Er det for mye å be om? Jeg kommer hjem til deg i tolvtiden.
Rommene i første etasje er veldig hyggelige.
Mine brødre Simon og Ned bodde her.
Neds rom vendte mot hagen.
Jeg ville at Sebastian skulle bo her, men min mann gikk på Christ Church.
Det var han som ordnet med Sebastians utdannelse.
-Tegningene er tiltalende, Charles. -Takk.
Alle elsker dine malerier i hagesalen. Du må gjøre dem ferdige.
-Jeg håper... -Du vet nok hva jeg vil spørre om.
Drikker Sebastian for mye denne terminen?
Hvis han hadde gjort det, ville jeg ikke svare.
Men som det er nå, kan jeg si nei.
Jeg tror deg. Takk og pris.
Er klokken så mye? Sebastian venter oss klokken ett.
Den kvelden kom neste katastrofe.
Mr Ryder!
Hva står på?
Oakes! Hva er klokken?
Det er lord Sebastian Flyte, sir. Han skulle klatre inn til deg.
-Hvor er han? -I bakgården. Han falt visst ned.
Bulldogene har tatt ham, og vaktene er der. Rektor også.
Vi skiltes for en time siden. Han kan ikke ha...
-Så så, sir. Ta det med ro. -Jeg ber om unnskyldning!
Jeg ville bare...
Jeg er ikke meg selv.
Jeg har skadet benet. Og hånden min er blodig!
Det var ikke meningen å...
Jeg falt visst, og så... Jeg blør, men det er ingen fare.
Jeg ville bare snakke med deg!
Han er en venn av meg. Jeg tar hånd om ham.
Har du gjort det ofte?
Drukket alene etter at jeg har gått?
To ganger.
Eller kanskje fire ganger.
Det er bare når de plager meg.
Alt ville vært bra hvis de kunne la meg være i fred.
-Det kommer ikke til å skje nå. -Jeg vet det.
Hvis du skal drikke så snart du treffer noen i familien...
-Det er jo håpløst! -Jeg vet det.
-Hva har du tenkt å gjøre? -Ingenting.
Jeg vil ikke gjøre en døyt.
De kommer til å gjøre alt.
Da jeg sa at han ikke drakk, trodde jeg at det var sant.
-Jeg vet at du vil være en god venn. -Det er ikke det jeg mener!
Jeg trodde det var sant! Det tror jeg til en viss grad ennå.
Han har vært full to eller tre ganger tidligere, ikke mer.
Du har ikke så stor innflytelse på ham som jeg trodde.
Ingen av oss skal prøve å tro ham. Jeg har kjent drankere tidligere.
Noe av det verste er deres løgner.
Kjærligheten til sannheten er det første som blir ofret.
Da du hadde gått etter lunsjen, var han så søt mot meg.
Jeg gikk med på alt han ville.
Jeg ville egentlig ikke at dere skulle dele bolig.
Vi er knyttet til deg uavhengig av vennskapet med Sebastian.
Vi ville savne deg hvis du sluttet å besøke oss.
Men jeg vil at Sebastian skal ha alle mulige venner, ikke bare en.
Monsignor Bell sier at han ikke omgås de andre katolikkene.
Han må ikke kjenne bare katolikker, men han burde kjenne noen.
Det kreves en sterk tro for å stå alene, og Sebastian er ikke sterk.
Men han fikk meg til å ombestemme meg. Vi så på huset dere hadde valgt.
Vi bestemte oss for møbler dere kunne få sendt fra London.
Men den samme kvelden etter mitt besøk...
Nei, Charles. Det ligger ikke i sakens logikk.
-Har du noe botemiddel? -På colleget er de svært vennlige.
Han blir ikke utvist hvis han flytter inn hos monsignor Bell.
Det var monsignors eget forslag.
Lady Marchmain. Forstår du ikke-
-at hvis du vil gjøre ham til dranker, er det slik du bør gå frem.
Hvis han føler seg overvåket, blir det katastrofalt.
Protestanter tror alltid at katolske prester er spioner.
Det var ikke det jeg mente, men han må føle seg fri.
Han har vært fri. Alltid, helt frem til nå.
Og se på resultatet.
Jeg skal telegrafere til pappa.
Han lar dem ikke tvinge meg til å bo hos presten.
-Hva om du ikke får fortsette ellers? -Da slutter jeg.
Kan du se meg assistere under messen to ganger i uken?
Eller hjelpe til i teselskaper for blyge katolske førsteårsstudenter?
Spise mens Bell passer på at jeg ikke får for mye portvin?
Unnskyldes som den lokale fylliken-
-som er tatt inn takket være sin sjarmerende mor?
Jeg sa at det ikke ville fungere.
I kveld drikker vi oss skikkelig fulle.
Skaden er jo allerede skjedd.
Lov meg at du ikke tar deres parti.
Contra mundum?
Contra mundum.
Gud velsigne deg, Charles.
Vi har ikke mange kvelder igjen.
Pokkers monsignor!
Dagen etter forlot lady Marchmain Oxford.
Hun tok Sebastian med seg.
Brideshead og jeg sorterte det som skulle ettersendes,-
-og det som skulle være igjen.
Det er synd at Sebastian ikke kjenner monsignor Bell bedre.
Jeg bodde der selv den siste terminen.
Min mor tror at Sebastian er en uforbederlig dranker. Er han det?
Han risikerer å bli det.
Jeg tror at Gud foretrekker drankere fremfor mange respektable personer.
-Hvorfor må du alltid trekke inn Gud? -Jeg ber om unnskyldning.
Men det er et svært morsomt spørsmål.
-For meg, ikke for deg. -Nei.
Ikke for meg.
Uten deres religion kunne Sebastian-
-blitt en lykkelig og frisk person.
Det kan antakelig diskuteres.
Tror du Sebastian trenger elefantfoten?
Hei. Jeg har ikke sett deg på hele terminen.
Hvorfor har du latt den fine kretsen i stikken?
Jeg er den mest ensomme mannen i hele Oxford.
Sebastian Flyte har blitt utvist.
-Har du noe sted å bo neste termin? -Jeg deler med Tyngate.
Vi har et ledig rom. Barker skulle ha det,-
-men han er lederkandidat i The Union og vil bo nærmere.
Hvor skal du bo?
Jeg skulle ha bodd i Merton Street med Sebastian.
Men nå blir det ikke noe av det.
Jeg må gå og pakke. Jeg håper du finner noen til Iffley Road.
Jeg håper du finner noen til Merton Street.
-Er ikke din kjekke venn med? -Nei.
Synd. Jeg likte ham.
Far... Er du svært opptatt av at jeg tar eksamen?
Hvorfor skulle jeg være det?
Jeg har ikke bruk for den. Ikke du heller, tydeligvis.
Det var nettopp det jeg tenkte.
Kanskje det er bortkastet tid å vende tilbake til Oxford.
-Du har blitt utvist! -Nei. Det har jeg ikke.
Hvorfor maser du om det? Alle er der i minst tre år.
Jeg vet om en som måtte være der i sju år for å stå i teologi.
Hvis jeg ikke velger et yrke som krever eksamen,-
-er det like bra å begynne med det jeg har til hensikt å gjøre.
-Jeg vil bli maler. -Da trenger du et atelier.
Det er ikke noe atelier her. Du kan ikke male på galleriet.
Jeg vil ikke ha nakne modeller eller arrogante kritikere her i huset.
Og jeg liker ikke lukten av terpentin.
Jeg går ut fra at du vil gjøre det skikkelig og bruke oljemaling?
Jeg burde ikke male så mye det første året. Jeg burde gå på skole.
Utenlands! Det finnes utmerkete skoler i utlandet.
Utenlands eller her. Jeg vil se meg omkring først.
Se deg omkring i utlandet.
-Går du med på at jeg forlater Oxford? -Kjære gutt. Du er faktisk 22.
20, far. Jeg fyller 21 i oktober.
Ikke mer?
Det virker mye lenger.
Jeg traff ikke Sebastian mer det året.
På slutten av sommeren begynte jeg på en liten kunstskole i Paris-
-og fikk rom på Île Saint-Louis.
Et brev fra lady Marchmain runder av dette kapitlet.
Kjære Charles. Sebastians besøk hjemme er ikke spesielt vellykket.
Mr Samgrass tar hånd om ham. De skal reise til Levanten,-
-der mr Samgrass skal utforske ortodokse kloster.
Jeg håper at dine planer for neste termin ikke er ødelagt,-
-og at det går bra med deg.
Jeg var i hagesalen i morges-
-og ble veldig nedtrykt.